Maden bliver dårlig.
Skriv en liste, så køber jeg ind, før alt er udsolgt.
- Fandens. - Kan du redde det?
Nej, jeg beder studiet om udsættelse, når telefonen virker igen.
De har vel ikke noget valg.
De kan lave en elendig plakat på computeren på ingen tid.
Jeg skulle have taget den med ned i kælderen. Det var dumt.
- Du kunne ikke vide, et træ fløj ind. - Jeg køber også afdækningsplast.
- Og bestiller en ny rude. - Det er det træ, din farfar plantede.
Jeg legede i det som barn. Men vi kom da ikke noget til.
- Mor og far, kom og se! - Lad være at løbe sådan rundt.
- Kom! Bådehuset er knust. For pokker! - Billy!
Undskyld mor, kom nu og se!
Dommedagsprofeten har talt.
- Du kan altid få mig til at grine. - Du har en utrolig lav standard.
- Lad os besigtige skaden. - Nej.
- Nortons træ. - Ja...
Mener du det døde træ, jeg har bedt ham fjerne i tre år?
- Det blev helt smadret. - Mon ikke.
Se der.
- Hvad er det, far? - Tåge.
- Over søen? - Det er ikke første gang.
- Som stiger op fra bjergene? - To fronter som mødes efter stormen.
- Er du sikker? - Jeg er ikke meteorolog.
- Giv Billy tøj på, jeg tager ham med. - Hvor skal du hen?
Jeg vil tale med naboen om hans træ.
- Tag det roligt, jeg tæver ham ikke. - Han siger bare "sagsøg mig".
Et skænderi med ham er rigeligt. Jeg får hans forsikringsoplysninger.
- Fint. - Det er det hele.
For fanden da!
Pis!
Den skide lortemaskine!
Tænd den, fuld choker, træk fem gange, halv choker.
- Jeg formoder, du så bådehuset? - Ja, og hvad så?
Ingenting, men vi burde udveksle forsikringsoplysninger.
Min forsikringsmand vil elske mig.
- Av, din 80'er-model. - Jeg ville tage stationcaren.
Men vejret var så fint, at jeg ville køre uden top.
- Det gør mig ondt, virkelig. - Det er pænt af dig.
Det var en dejlig bil, det er trist at se den sådan.
Jeg finder nummeret til forsikringsselskabet til dig senere.
David?
Skal du tilfældigvis til byen i dag?
Elselskabet er ude, måske får vi strøm igen.
- Sikken storm. - Ja, den var sjælden.
- Jeg troede, vi fløj væk. - WZON sender ikke.
- Men Portland sender stadig. - Se, far.
- Det er fyrene fra basen. - Fra bjergene? Spydspidsprojektet?
- Ved du, hvad de laver deroppe? - Missilforsvar, hører du ikke snakken?
Jo, damen i vaskeriet siger, de har en flyvende tallerken og rumvæsener.
Ja, miss Edna. Miss Sladderpresse.
"Jeg fødte den store snemands barn."
"Satans ansigt viser sig i olieboringsbrand." Du ved...
De har travlt. Måske har de heller ingen strøm.
Ingen signal, Gå bare ind, jeg prøver at ringe fra en boks.
- Må jeg gå med mr. Norton? - Ja, hvis du holder ham i hånden.
Her er listen, vi ses derinde.
Hold ham i hånden.
- Dav, Sally, her er travlt. - Ja, og vi mangler personale og strøm.
- Har I ingen reservegenerator? - Kun til maden, du må betale med check.
- Torsdag aften. Kan du babysitte? - Ja.
- Du godeste. - Det er stormen, folk hamstrer.
- Møgdag hvad? - Ja, alle er sure. Goddag, mrs. Carmody.
Ikke med den slags køer. Men vi må vel finde os i det.
Gå i dækning.
- Hej. - Din kone skriver som en læge.
Man vænner sig til det. Tag, hvad du skal bruge, vi ses ved kassen.
Tak for hjælpen, David.
- Er I venner, nu, far? - Venner er et stort ord.
- I er da ikke sure på hinanden mere. - Nej, det er en begyndelse.
Største storm nogensinde
- Bussen går om en halv time. - Tag lækkerierne, så står jeg i kø.
- Godmorgen, ms Reppler. - Goddag, ms Reppler.
Dav med dig, Billy Drayton. Hvordan klarede I stormen?
- Et træ blæste gennem udsigtsvinduet. - Mr. Nortons træ knuste bådehuset.
Det gør mig ondt at høre.
- Hvad med jer? - Jeg er nervøs for mine huse.
- Alle "Til salg" skiltene er væk. - Skolen har fået skader.
Vi skulle have fået taget lavet, men med nedskæringer hvert år...
Man skulle tro, man prioriterede undervisning højt. Det gør man ikke.
Regeringen har bedre ting at bruge penge på som at bygge bomber.
- Brænder det? Har mor det godt? - Det er jeg sikker på, vær ikke nervøs.
Vær opmærksom, Sally.
- Vi har ti dages orlov, se selv. - Al orlov er inddraget.
Jeg skal også nå apoteket, mød mig om fem minutter. Det er en ordre.
Fandens, en halv time mere, så var vi væk herfra.
Du godeste!
Der er noget i tågen. Noget i tågen tog John Lee!
- Dan, få vejret. - Det tog ham. Jeg hørte hans skrig.
- Lås dørene! Lås dørene! - Jeg vil hjem, far.
- Gå ikke ud, det i tågen tog John Lee. - Skide være med det, jeg vil ud.
Lad være!
- Far... - Der sker ikke noget.
Det ligner forurening fra Rumford. En slags kemisk eksplosion.
Hvad er det? Hvad sker der?
Det er Døden.
- Det var et jordskælv. - Det er fabrikken, der eksploderede.
- Er nogen kommet til skade? - Bliv herinde alle sammen.
Det kan jeg ikke, jeg må hjem til mine børn.
Nej, gå ikke derud, Døden er derude.
- Dommedagen er her. - Hold op.
- Tag det roligt, alle sammen. - Ja, lad os finde ud af, hvad der sker.
- Jeg må hjem til mine børn. - De kan ikke gå derud.
- Det kan være en giftgassky. - Hørte De ikke manden skrige?
- Jeg er enig, vi bliver her. - Jeg kan ikke blive!
Wanda passer lille Victor. Hun er kun otte år.
Hun glemmer ind i mellem, at hun skal se efter ham.
Jeg sagde, jeg kun var væk nogle minutter, hun er kun otte.
For deres skyld, lad være.
Er der ingen, som hjælper mig?
Er der ingen, som vil følge mig hjem?
Dig?
- Dig? - Jeg må tænke på min egen søn.
- Gid I rådner op. - Jeg beder Dem, vent til...
Nu rydder vi op. Tør gulvene over, saml glasskår sammen og sådan.
Der er førstehjælpsprodukter i gang 3.
Tag det roligt.
Du kan ikke blive ved at græde på den måde.
- Du bliver dårlig, træk vejret. - Jeg vil hjem til mor.
Prøv at trække vejret roligt.
- Han har ikke suttet finger i årevis. - Han er i chok, det er vi vist alle.
I kender ikke hinanden, Amanda Dunfrey kom det her semester.
Hun har 3. klasse og særundervisning. Børnene er vilde med hende.
David er kunstner, Han laver filmplakater og den slags. Og jeg...
Jeg kværner løs som en gammel kone til et teselskab. Det er vel nerver...
- Er han faldet til ro? Hvordan går det? - Han føles varm.
- Jeg henter lidt aspirin. - Gang 3.
Tak.
- Hvordan går det med Dan? - Han bløder ikke og er faldet lidt ned.
- Jeg har aldrig set ham så oprevet. - Har du et tæppe til min søn.
Møbeldækkener. Jeg ser lige til alle. Kald, hvis der er noget.
- Sally, vil du passe på ham? - Jeg burde hjælpe med at rydde op.
- Jeg tager ham. - Far, du må ikke gå.
Jeg henter bare et tæppe til dig. Ms Reppler og mrs. Turner er her.
- Jeg er lige her, vær ikke ked af det. - Lad mig se på dig.
Vil du ligge ned? Ja, sådan.
Når det er blæst forbi, kan vi gå ud igen, men vi må tænke os om.
Vi må være på mærkerne og finde ud af, hvad der skete.
Hvordan skal vi det? Vi har hverken telefon eller radio.
De arbejder sikkert på at løse problemet.
Fandens.
Pis!
For fanden da.
- Det er tydeligvis en naturkatastrofe. - Hvad mener du?
Der er heller ikke noget naturligt ved det.
Dommedag er omsider kommet, det er både tydeligt og naturligt.
- Fandeme nej. - Det er straffen for et liv i synd.
- Rolig, David. - Så I det?
- Generatoren? Vi ville se på den. - Jeg slukkede, den stoppede.
- Hørte I ikke den lyd? - Hvilken lyd?
Jeg ved det ikke. En larm derinde i mørket.
Som om noget pressede mod døren.
Før eller efter lyset gik?
- Nej, jeg mener, efter. Jeg hørte det. - Ingen siger, du lyver.
- Det lød sådan. - Nej, nej, du blev bare skræmt.
Kom, lad os se på sagen.
Her lugter ret indelukket. Myron, se på generatoren.
Start den.
Sluk den.
Du godeste, hvor det stinker, der må sidde noget i udsugningen.
- Jeg går ud og renser det. - Nej, det går ikke.
- Hvorfor ikke? - Det er uklogt at sende ham derud.
- Godt, så gør jeg det. - Det handler ikke om hvem.
- Tror du ikke, jeg kan klare det? - Jeg gør det, der var min ide.
Vent. Jim? Myron. I forstår det vist ikke.
Eller også vil I ikke. Det er ingen almindelig tåge, kommer noget ind...
- Som hvad? - Som den lyd, vil I ikke forstå det?
Undskyld, men jeg er ikke overbevist om, du hørte noget.
Vi kan jo ikke høre noget nu, vel? Kan nogen? Der kan du se.
Jeg ved, du er en kendt kunstner med kontakter i N.Y. og Hollywood.
Men det gør dig ikke bedre end andre. Og jeg vil ikke tales ned til -
- ellers kaldes dum af en bange collegedreng.
- Glem generatoren, maden holder sig. - Jeg starter motoren, du åbner døren.
- Sig til, når der er nok plads. - Vent!
- Vil du lade ham sætte livet på spil? - Hold nu kæft!
- Norm! - Tæl tænderne, når du åbner munden.
- Jeg er træt af dit lort, kom så. - Det her er vanvid
- Lad ham være. - Har jeg såret deres maskulinitet?
De har tabt proportionssansen.
De var bange og forvirrede derude, her har de et problem, der kan løses.
- Er du klar, knægt? - Norm, lad være.
Det vil være en fejltagelse.
Kujon.
Stop!
Nå, er der nogen uhyrer?
- Det er ret skræmmende, ikke? - Mon ikke.
Norm? Norm!
Hvad fanden! Fjern den! Hjælp mig!
Der er flere.
Hjælp mig.
Hjælp mig, hvad fanden venter I på?
Vent!
Hold ham stille.
Du godeste...
Det hjælper ikke.
Start generatoren.
Det er jeg ked af.
Hvordan fanden skulle jeg vide, hvad du mente med, at du hørte noget.
Du skulle have været mere tydelig. Jeg troede, det var en stor fugl.
Du fik den dreng dræbt. Fik du set godt på det.
- Se, hvad du var skyld i! - Stop, det hjælper ikke.
Du fik den dreng dræbt! Jeg har hans blod over det hele!
Det er i orden, det er overstået.
- Hvad gør vi nu? - Sluk generatoren.
Jeg er ked af det.
- Åh Gud... - Det gør mig ondt for drengen.
Åh Gud...
Vi må ud herfra.
- Vi tvang ham ikke til det. - Han var et barn, børn gør dumme ting.
Hvad er jeres undskyldning?
Skrid herfra. Gå ud i butikken og bliv ved døren.
I må ikke sige noget til nogen. Ikke endnu.
Fandens. David, kan jeg få lidt lys?
Vi er nødt til at sige det til folk, så de ikke går udenfor.
- De vil nægte at tro os. - De skal tro os.
Jeg kan dårligt tro det, og jeg så det, Det, vi så, er umuligt.
Hvad siger vi til dem? Hvordan overbeviser vi dem?
Hvad fanden sad de tentakler egentlig på?
- Du godeste, hvad er der sket med dig? - Det er ikke mit blod.
- Hvad skete der? - Jeg forklarer det om lidt.
Jeg må ordne noget først.
Billy må ikke se mig sådan. Han er bange nok i forvejen.
- Holder du ham beskæftiget? - Ja.
Jeg er ked af det med Norm, det vil jeg godt sige.
Vi må fortælle det, ikke i detaljer. Men fortælle vi har et reelt problem.
- Hvad med en udefra, der er nok af dem. - Brent Norton.
- Den opblæste nar? - Han er en stor advokat i New York.
Hurtigt, vi må tale om, hvordan vi forhindrer den ting i at komme ind.
- Hvad mener du, du låste jo porten. - Hele forsiden er af glas.
Vorherrebevares...
- Hvor blev du af? - Fyren som kom ind med blodig næse...
- Han skræmte folk. - Hvordan skal jeg sige det her?
- Vi så tentakler. - Det går ikke så godt, vel?
- Hvad? - Kom her.
Fortæl ham det.
Det er sandt.
Ja, tentakler.
Undskyld, men så dum er jeg ikke.
Hvem tror du, jeg er? Jeg er chokeret.
Jeg er chokeret. Det er smagløst at udnytte det og gøre mig til grin.
Det gør vi ikke, kom med, så viser jeg dig blodet og en stump af en tentakel.
- Nej. - Hvad mener du med det?
Nej, vi har et ægte problem. Jeres ynkelige spøg er gået for vidt.
- Mr. Norton, hvorfor skulle vi? - Stop!
Han hævner sig, fordi jeg sagsøgte ham sidste år. Var det ikke nok at vinde?
Skal jeg ydmyges med en gummislange, mens knoldesparkerne griner?
- Hvem kalder du knoldesparkere? - Jeg sværger, du misforstår os.
Du er ikke vild med folk udefra, vel?
Jeg køber ind og betaler min skat her. Og jeg ser dig tale om mig bag min ryg.
I hænger sammen som ærtehalm.
Jeg føler mig dum, jeg troede, du var venlig mod mig i dag.
Jeg er glad for, det træ smadrede dit bådehus. Lad mig være i fred.
Jeg forstår godt, du er bange, jeg er også, men der står liv på spil.
Min søns liv. Jeg har brug for dig. Lad være at stikke hovedet i jorden.
- Jeg slæber dig derud, om nødvendigt. - Slip mig!
Jeg sagsøger dig igen! Og den her gang ryger du i fængsel!
Han overfaldt mig. Du så det. Han er sindssyg.
Nej, det er han ikke, men jeg ville ønske han var.
Kom herhen, alle sammen.
Der er noget, I må høre, det handler om os alle.
Vent, hvad gør I? Har du drukket, Ollie?
Skal jeg melde dig? Vil du fyres? Jeg skriver jeres navne op, dig først.
- Og jeg politianmelder jer. - Gør det bare.
Men i mellemtiden holder du kæft og hører efter.
Det her er mr. David Drayton. Hør på ham, før I overvejer at gå.
Du skal ikke være bange.
Det ser sådan her ud. Jeg ved ikke, hvor tågen kommer fra.
Men der er farlige ting i den, som Dan siger.
- Hvilke ting? - Jeg så det ikke, jeg blev slået ud.
Fem af os gik ud til læsserampen Jim, Myron, Ollie, jeg...
...og Norm, pakkeren. Vi åbnede porten, så Norm kunne rense blæseren.
- Noget kom ud af tågen og tog ham. - "Tog ham"? Hvad mener du?
Dræbte ham og slæbte ham af sted.
Jeg ved ikke, hvad de ting er. Vi så kun tentakler.
Tentakler? Tentakler fra planeten X... Det er løgn!
- De hidser hinanden op. - Sikken gang lort.
Selvfølgelig er det løgn, galskab. Tentaklerne kommer ud ad øldåserne.
Gå ud og se efter.
Derhenne.
Hvad fanden er det?
Det lader til, vi står overfor et problem af en vis alvor.
Lad mig hjælpe disse mennesker.
Lad mig prædike Dine ord.
Lad mig vise dem lyset. Alle er ikke onde.
De kan ikke være onde alle sammen.
Nogle kan frelses, ikke?
Nogle kan komme i himlen takket være Din nåde.
Jeg må tro på det, selvom jeg ved, de fleste ender i helvede.
Kan jeg frelse nogle få, eller bare en -
- vil mit liv have mening.
Så har jeg ydet en indsats og fortjent min plads ved Din side.
- Så har jeg tjent dig på jorden. - Hallo?
- Hvad? - Jeg skal bare låne toilettet.
Ja, selvfølgelig, værsgo.
Du...
Du skal bare vide, det er i orden at være bange.
Hvis du behøver en ven, en at tale med...
Jeg har en ven. Gud i himlen. Jeg taler med ham hver dag.
Så du skal ikke tale ned til mig. Du skal ikke håne mig.
Det gjorde jeg ikke.
Den dag, jeg skal bruge en ven som dig, sætter jeg mig på hug og skider en ud.
Måske tror du på det her, måske er det ikke løgne, men syner.
- Beviserne her er tynde, utrolige. - Vi er ikke i retten.
- Du gør alting værre med din snak. - Stænk du bare koblod på lageret.
- Du fupper stadig ikke os. - Glem det, han kan ikke overbevises.
- Fornægtelse er en stærk kraft. - Ingen fornuftsmennesker hører på jer.
Bliv endelig ved med at tænke. Ingen kan trodse guds vilje.
Der er ingen retsinstanser i helvede. Al verdens gødning er intet forsvar -
- uanset hvor højt I stabler det. Det er stadig kun sække med lort.
Hvis nogen vil diskutere situationen fornuftigt og finde en løsning, så kom.
De, som vil stable hundemad, kan bare køre sig trætte.
Vi har tapet ruderne så godt vi kan, det burde hjælpe.
Gaffatape og poser med hundemad.
- Så slemt? - Det er ikke godt.
Ingen er mere blinde, end dem som ikke vil se.
Åbn øjnene, vågn op. Det står alt sammen skrevet.
"Johannes Åbenbaring", kapitel 15:
"Og templet fyldtes med røg fra Guds herlighed" -
- "og magt, så ingen kunne komme ind i templet" -
- "før de syv engles syv plager var endt."
- Hvad siger du, hvad foreslår du? - At vi alle sammen forbereder os...
...på at møde vores Skaber. - Sikken gang pis.
Din tunge fyrer en masse lort af.
Dommedagen er her, ikke som flammer, men som tåge.
- Forbered dig på et spark i røven. - Tal ordentligt.
- Myron, få din ven til at falde ned. - Jeg prøver at redde din sjæl, fjols.
Tvivlere tvivler til det sidste. Et uhyre trak den stakkels dreng væk.
Der er ting i tågen, Tvivler I? Gør I?
Så gå ud. Gå ud og hils på dem.
Hold så mund!
- For Guds skyld. - Stop så, du skræmmer børnene.
De burde være bange.
Deres smukke, rene sind er fordærvede af løgne.
Al den snak om en moderne Gud, eller slet ingen Gud.
Der er en Gud, israelitternes Gud, og han er streng og hævnlysten.
Og vi har hånet Ham for længe, og nu kræver Han blodhævn.
Tiden er inde til at vælge side mellem de frelste eller de fordømte.
- Læs Biblen, den kræver blod. - Hvad?
Blod. Lille Normy var den første, nu forlanger Gud resten af os.
Regningen skal betales nu. Abraham var rede til at ofre sin søn...
- Som bevis på sin kærlighed til Gud... - Så er det nok!
- En udbetaling, lidt mønter i dåsen. - Jeg må ikke slå hende, men du må?
Undskyld, alle sammen, hendes syn er for gammeltestamentligt for mig.
De kommer og henter dig. Måske i aften med mørket.
De kommer i aften og tager en anden.
Vent og se. Og når de gør det, vil I bede til Gud.
I vil tigge Moder Carmody om at vise vejen.
Ja, men hvis du ikke tier stille nu, taper jeg din mund til.
Prøv bare, Ollie Weeks. Og du, din tæve, slår du mig igen -
- vil du tigge mig på dine knæ, før det her er forbi.
De af jer, som ikke er her herfra, bør vide, at mrs. Carmody er ustabil.
Det er da løgn, hvordan fandt du ud af det?
- Hej. - Kan jeg hjælpe dig?
Hvorfor kommer jeres venner ikke og henter os. Ring til dem.
- Telefonerne virker ikke. - Har I ikke en radio?
- Hvad sker der? - Deres venner skal redde os.
Det ville de, hvis de kunne. Vi kunne godt bruge lidt hjælp.
- Selvfølgelig, let røven, tropper. - Alt vel?
- Jeg kan ikke lide den væmmelige dame. - Heller ikke jeg, men ved du hvad?
Måske er hun også bange. Tror du ikke det?
Tror du, mor har det godt?
Åh, Billy...
- Jeg er ked af, jeg er dum mod hende. - Mor elsker dig så højt.
Hun har det sikkert godt.
Jeg lover dig, jeg vil gøre alt muligt for at få os hjem til hende,
- Er det en aftale? - Ja.
Vi kan bruge grillvæske og gulvmopper til at lave fakler, og vi har knive.
Det er måske et fjollet spørgsmål, men har du et gevær i butikken?
- Her? Nej, vi er ikke i Los Angeles. - Jeg har et i min lastbil.
- Jeg kan prøve at hente det. - En dårlig ide, mr. Cornell.
Vent...
Pistolen her er min mands ide. Han er tit bortrejst. Den er ikke ladt.
Det gør ingen gavn uladt.
- Kan du bruge den? - Jeg har prøvet på en skydebane.
Vi har altså en pistol. Kan nogen bruge den?
Jeg kan.
Dig? Helt ærligt, Ollie.
Jeg vandt statsmesterskabet i skydning 1994.
- I er skøre, hvis I går ud. - Slip os ud.
- Lad os tale om det. - Vi har besluttet at gå.
Mr. Mackey griller lidt kylling skal vi ikke sætte os og...
Og lade dig snakke videre? Du har allerede skræmt halvdelen af mine folk.
"Dine folk" De er bare mennesker.
Hør her, alle sammen, vi oplever en slags katastrofe.
Jeg ved ikke, hvad der forårsagede den, men det er hverken overnaturligt -
- eller bibelsk. Vi kan kun redde os selv ved at søge hjælp.
Vi går ud.
- Brent... - Emnet er uddebatteret.
Jeg vil bare bede dig om en tjeneste. Vil du binde det her om taljen?
- Hvorfor? - Så ved vi, I kom 100 m væk.
Jeg gør det.
- Går du med dem? - Mig? Ellers tak.
Fyren der er spændt som en flitsbue, han ender med at få nogen dræbt.
Men dit gevær kan være brugbart, Jeg så, hvor du parkerede.
- Den røde pickup i det fjerne hjørne? - Du har nosser af stål.
Patronerne er i handskerummer. Kør den herhen.
Sørg for at føde linen, løber den ud, skærer jeg den over.
Forstået.
- Kan jeg ikke tale dig fra det? - Der er ingenting derude.
- Der er ingenting i tågen. - Hvad hvis du tager fejl?
Så er jeg vel til grin under alle omstændigheder.
- Vi sender hjælp. - I dør derude. Alle sammen.
Skøre kone, jeg tror også på Gud, men ikke på at han er blodtørstig.
Diskuter det med djævlen, når du møder ham, I får god tid.
Vi går mod centrum.
Hold rebet løst.
Tag det roligt, lad det løbe.
Se...
Det løber.
Det går godt.
Træk!
Tilbage!
Herregud!
Åh Gud!
Skær rebet.
Lås døren!
Så I det? Tror I mig nu?
- Om en halv time er det mørkt. - Hvad med arbejdslamperne?
- Vi er ved at rigge dem til. - Se lige her.
Spar på strømmen, batterierne er ikke helt opladt.
Tænder vi lamperne, drænes de på fem - ti minutter.
Så er de kun til nødstilfælde, hvis noget kommer ind i butikken.
- Du skræmte mig til døde, Wayne. - Undskyld.
- Jeg ville se, hvordan du klarer det. - Ja.
Med nød og næppe, hvad med dig?
Jeg er bekymret for mine forældre, de bor her i nærheden.
- Hvad med dine? - De er hos min faster i Boston.
- Sikket held, så er de i sikkerhed. - Det håber jeg.
- Hvornår skal I udskibes? - Om nogle uger.
- Er du bange for at skulle af sted? - Ja.
Wayne... Hvorfor har du aldrig inviteret mig ud?
Vi flirtede i high school, og jeg ved, du kan lide mig.
Nå?
Jeg er vel dum.
- Fandens, det må du undskylde. - Nej, det skulle bare ikke ske sådan.
I et trist omklædningsrum på arbejdet.
Kan vi ikke blive her lidt? Bare os to.
- Lysene på parkeringspladsen tændte. - De er på en timer.
Måske kan vi koble os på og få elektricitet.
Det betyder at gå udenfor.
David! David!
Se.
Du godeste...
Er det insekter?
Jeg har aldrig set dem før.
"Og af røgen bredte græshoppers plage over jorden."
- Og de fik den magt, også skorpionerne på jorden fik."
Se den brod.
Gode Gud...
For fanden i helvede!
Hent dem bag ved.
De tiltrækkes af lyset.
- Pas på. - Sluk lyset.
Pas på.
"Jeg hørte en stærk stemme fra templet sige til de syv engle: "Gå hen -
- og hæld Guds syv vredeskåle ud over jorden.""
Ruden giver efter, Ollie!
- Åh gud, de har tændt alle lamperne. - Giv mig ild.
Skynd dig!
Pas på, Sally!
Nej! Nej!
Lad mig se. Der er ikke sket noget, du klarer det.
Giv mig lightervæsken.
Nej! Træk vejret!
De fandens børnesikringer!
Skyd den!
Det kan jeg ikke, så knuser jeg ruden.
Kom nu.
- Vil du have det her tændt? - Ja!
Vi må holde dem ude!
Sally!
Hvor er de skide brandslukkere?
Dræb den!
Vi må have fakler i vinduet!
Duk!
Jeg ofrer mit liv for dig. Ske din vilje.
- Nej! - Far!
- Nej, Billy! - Far!
- Billy! - Far!
- Billy!
Billy!
Hvor er gaffatapen?
- Skynd jer med tæpperne! - Det gør så ondt!
Fik vi dem alle sammen?
Hun fik ret, hun sagde, det gik sådan. De kom med mørket.
Hun sagde, nogen ville dø.
Mor.
Tag det roligt, det er bare en drøm. Det er bare et mareridt.
- Jeg vil have min mor. - Jeg ved det godt.
- Jeg vil hjem. - Sov nu.
Alting ser bedre ud i morgen.
- Jeg tror, han kan lide dig. - Jeg hader at skulle lyve.
- Har du børn? - Jeg har altid ønsket mig nogle.
Men sådan er det ikke blevet.
Måske var det for det bedste.
Jeg har set væsener, der ikke burde eksistere, flyve rundt i butikken.
Jeg tror hele tiden, jeg vågner op på en tosseanstalt.
Det er du ikke alene om. Det tror vi alle sammen.
Det holder aldrig op, vel?
David, Joe har det værre.
Hvordan går det?
- Er det dig, David? - Ja, hvordan har du det?
- Det er slemt. - Tænk, at noget kan gøre så ondt.
Hvis I ikke kan hjælpe mig, må I gøre en ende på mig.
Ollie har en pistol, ikke?
- Nej, det kan vi ikke. - Du må ikke gøre det her mod mig.
Jeg gør det. Bare giv mig pistolen.
- Det er ikke så let. - Jeg beder dig!
Hør på mig, vi finder ud af noget.
Du må holde ud lidt længere. Lover du mig det?
Bliv hos ham, jeg kommer tilbage.
Hattie, jeg skal på toilettet, holder du øje med Billy?
Hattie?
- Kan du se noget? - Insekterne forsvandt klokken fire.
- Det er snart daggry. Hvad er der? - Det er Joe.
- Får han ikke antibiotika, dør han. - Han skal have noget smertestillende.
Vi har kun hospitalssprit og aspirin.
- Vil I ind i apoteket ved siden af? - Irene siger, de har brandsårssalve.
- Hun ved, hvor det er. - Det kan du ikke mene.
- Jo, og vi må væk herfra.
- Hvorfor? Her er masser af mad. - Hvad hvis en af dem knuser ruden?
En af de store som den, der dræbte Norm.
Tja, faklerne virkede ikke. Vi brændte næsten hele butikken af.
Det er Hattie.
- Forsigtig. - Et, to, tre!
Jeg ved ikke, hvor længe hun lå sådan ved siden af os, jeg troede, hun sov.
Jeg har min jeep derude.
Vil du køre?
Vi må først ind i apoteket. De sårede skal have hjælp.
Ellers dør Joe Eagleton, det må ikke ske, men så...
Min Landcruiser har plads til otte. Vi kører så langt syd på, vi kan.
- Er det din plan? - Jeg kan ikke komme på andet.
- Tænk på Norton og de andre. - Norton kom over 60 m væk.
- Min bil er 30 m væk. - Ingen ved, hvor tågen har spredt sig.
- Den kan dække hele Østkysten, - Eller verden, vi dør alligevel.
- Vi har en pistol. Hvor mange kugler? - Vi har ti tilbage.
- Ti, er det det hele? - Altså ti.
Vil I have en anden og bedre grund til at komme væk herfra?
Hende, mrs. Carmody. Vores egen Jim Jones.
- Jeg vil væk, før folk begår selvmord. - Jo værre det er, jo bedre virker hun.
Jeg er uenig, hun er tydeligvis skør. Nogle få måske, men...
Jeg kan se fire nu, klokken 12 har hun fire mere, i morgen aften -
- har hun en hel menighed, så skal vi være nervøs for, hvem hun ofrer.
- Dig, Amanda? Min lille dreng? - Han har ret.
- Du tror ikke på menneskeheden, vel? - Nej, overhovedet ikke.
Det accepterer jeg ikke. Folk er gode, vi har et civiliseret samfund.
Ja, så længe alt virker, og man kan slå alarm. Men sluk lyset -
- og skræm dem, så eksister der ikke love mere, og de bliver primitive igen.
Skræmmer man folk slemt nok, kan man få dem til alt.
De vender sig til hvem som helst, som lover dem en løsning.
- Ollie, jeg beder dig, støt mig. - Bare jeg kunne, arten er sindssyg.
Anbring to af os i et rum, så finder vi en grund til at dræbe hinanden.
- Vi opfandt jo politik og religion. - Det her er forkert.
Vi behøver ikke beslutte os nu, vi må først hen på apoteket.
Det bliver prøven. I orden?
- Rolig, jeg tager tegneserier til dig. - Nej, du skal blive her.
Jeg er ikke væk ret længe, jeg skal ind ved siden af, du er sikker her.
Far, far, der er ting derude. Ting...
Ja, men der er ikke så mange om dagen.
De venter i tågen, så du ikke ser dem, og når du ikke kan komme ind igen -
- kommer de og spiser dig. Far, du må ikke gå.
Jeg er tilbage om lidt.
Det lover jeg dig, Jeg kommer tilbage, og så får jeg dig hjem.
Er det godt? Sammen. Vi skal hjem.
Sker der noget, så stik af, løb tilbage af hensyn til drengen.
Hvis der sker mig noget, så lov mig at tage dig af Billy, så længe du kan.
Landcruiseren er din. Få ham væk herfra, bare kør.
Hvor skal du hen, David Drayton? Vil du gøre din søn forældreløs?
- Min søn vedkommer ikke dig. - Hør her, vi går hen til apoteket.
Vi skal hente medicin, og der kan også være nogle, som skal have hjælp.
Hør her, vi løber ingen risici, er der problemer, vender vi om.
- Og nedkalder helvedes vrede over os. - Hun har ret, I lokker dem herhen.
- Hvorfor lader I det ikke være godt? - Kalder du det her godt?
Hvis du vil stoppe os, må du forklare Bobby, hvorfor ingen hjælper hans bror.
- Jeg går, om jeg så skal gå alene, - Du dør og bliver flået i stykker.
Og på grund af din stolthed kommer de og tager resten, som damen sagde.
Ønsker I, det sker? Nej! Nej!
Den slags hybris nedkaldte Guds vrede over os, trodsig stolthed...
- Hold så kæft, elendige grib. - Dumme kælling!
At stene folk er i orden, ikke? Det gør de i Biblen. Og jeg har en masse ærter.
Hvis du går, skal du gå nu.
- Får vi hjælp fra hæren? - Jeg går med.
- Jim Grondin jeg underviste dig, ikke? - Jo, mig og min søster Pauline.
- I kunne mere, end I viste. Efter dig. - Ja, ma'am. Fandens.
Er det det? Er det alle?
Godt, en enkelt række, lad os få det overstået.
Hold jer tæt sammen.
- De hjælper ikke, mrs. Carmody. - Hold kæft!
Spar på batterierne.
MANDAG - LØRDAG 08.00-18.00 SØNDAG 10.00-14.00
De har efterladt dørene vidtåbne.
Tror du, noget kom ind?
- Vi tager det nødvendige og smutter. - Ja, lad os det.
Medicinen er i skabet derovre.
- Lad være med det der. - Undskyld.
- Hvor er brandsårssalven? - Bag David i køleskabet, se der.
- Jeg har den. - Godt.
- Hvad leder vi efter, Ollie? - Penicillin, stærk antibiotika.
Og smertestillende midler. Vicodin eller Oxycontin.
- Oxycontin. - Hydroklorid...
Penicillin.
Venner...
Skynd jer, jeg kan høre noget.
Hvad?
Noget fandens mærkeligt.
Åh Gud...
Nej!
- Nej! - For helvede da.
- Der er en til. - Nej!
Lad os komme væk herfra.
Nej, du godeste!
Fandens!
Undskyld, jeg er ked af det, hjælp mig.
Hjælp mig!
Fandens, jeg kan ikke få det af.
Han er klistret fast.
Det er alt sammen vores skyld.
Det sidder fast.
Åh Gud, jeg kan mærke dem.
Åh Gud...
- Åh... - Jeg...
Der kommer flere!
Her er en til! Dræb den!
Derovre, Ollie, der Ollie!
- Skyd! - Pis!
Vent.
- Hvem har et bælte? - Her.
Hold fast.
- Ja. - Giv ikke op.
Se!
Mike!
Kom!
Vi må ud herfra!
Pas på.
Kom, kom. Kom!
Jeg kan ikke gå.
Ollie!
Dræb den!
- I sataner. - Han er død, vi må ud.
Kom nu! Han er død!
Åbn, åbn, for helvede!
- Hvor er Bobby? - Far!
Bloker døren, hurtigt!
De er døde, de er alle sammen døde.
Vi har set jorden hjemsøgt af piske og skorpioner.
Vi har set jorden opkaste -
- modbydeligheder og forbandelser i mareridtsagtige mængder.
- Hvor længe har jeg sovet? - Det meste af dagen.
- Du kom herhen, lagde dig og sov. - Jeg gik ud som et lys.
Jeg lukkede vist ned. Undskyld.
- Hvordan går det med Joe? - Han døde, mens du sov.
- Vi kom for sent. - Jeg troede, jeg drømte om stemmen.
Det er ingen drøm. Hun ophidser folk.
Den stakkels pige er død, og drengen ligger forbrændt.
- Hun får dem til at tro, hun er synsk. - Kvinden bliver ved at kværne.
Det er ligesom de taler Castro holdt.
Ollie siger, du vil køre. Jeg tager med.
Nej, beklager, du så, hvad der skete med Bobby -
- og Mike, det kan jeg have på min samvittighed igen.
Det bør du tænke over igen.
Hvad vil holde dem væk?
Klipper skjuler ikke, døde træer giver ingen skygge, hvad gør vi?
Soner.
- Hvad taler vi om? - Soning.
Velkommen til "Sesame Street" Dagens ord er: "Soning".
Halleluja!
Der skete noget med ham i apoteket, noget brast i hovedet på ham.
Der er ikke engang gået to dage.
- Jeg bliver ikke her resten af livet. - Jeg samler nogle madvarer.
- Jeg gemmer dem ved en af kasserne. - Det er din ide, din bil, du bestemmer.
Jeg vil hellere prøve og dø derude, end vente herinde.
Jeg vil vide, hvad der venter os, hvad den tåge er.
- Jeg taler med soldaterne. - Og så?
- I hørte hvad MP'en i apoteket sagde. - Jeg ved ikke, om han sagde noget.
- Der var kaos. - Han sagde, han var ked af det, ikke?
- Han sagde, det var deres skyld. - Hvad mente han med det?
Det er det, jeg vil vide. Irene, bliver du her med Billy?
"Den syvende hældte sin skål ud over luften. En stærk stemme sagde:"
"Det er gjort." "Der kom lyn og tordenbrag."
"Og der kom et stort jordskælv."
Hvor er dine venner?
- Jeg har ikke set dem. - De kan ikke forsvinde.
Jeg har ikke set dem. Jeg er ikke deres vogter.
- Hvad vil du? - Hvad ved du om tågen?
- Intet, jeg har intet med den at gøre. - MP'en på apoteket sagde noget andet.
De er ikke i butikken, det eneste sted vi ikke har ledt er på læsserampen.
Du ved det. Du så Guds ansigt i aften, fortæl os om det.
Her er en gammel mand, som har set lyset.
Jeg vil frelse jer, jeg vil føre jer ind i min Faders favn.
Morales? Donaldson?
Hallo?
- De kan kun være her. - Hvad?
- De kan ikke bare forsvinde. - Jeg sagde, jeg ikke ved, hvor de er.
Jeg troede ikke, de gjorde det, de sagde, de ville, men...
Da jeg fortalte, hvad MP'en sagde, svor de på, at gøre det, men jeg...
Det er spydspidsprojektet, ikke? Tågen er militærets skyld, ikke?
- Hvad lavede I deroppe? - Nu har vi dig, dit svin!
Ind med dig! Det var dem, som nedkaldte Gud vrede over os.
De to, han kom med, hængte sig fordi de vidste det hele tiden.
- Han er skør, han ved ikke... - Ned på knæ!
De hørte det også, ikke? Alt det om spydspidsprojektet deroppe.
Det var det, der nedkaldte Guds vrede over os.
Menig Jessup.
Det er ikke mig, jeg gør tjeneste der. Det er ikke min fejl.
- Pis. - Jeg er herfra, I kender mig.
Hold op, din kujon, eller jeg skærer din tunge ud, fortæl os så alt!
- Fortæl det! - Ja, jeg hørte ting.
- Ting? - Ja, vi hørte alle sammen ting.
Om at de troede, der var flere dimensioner.
Andre verdener omkring os, de ville prøve at skabe -
- et vindue, så de kunne se, hvad der var på den anden side.
- Måske blev dit vindue til en portal? - Ikke mit, forskernes!
- Åh, forskernes. - Det var ikke mig.
De må have lavet hul ved et uheld. Det var det sidste, Donaldson sagde.
Jeg forstod ikke halvdelen, Det er ikke min fejl.
Det er ikke hans fejl.
Nej, nej... Intet er nogensinde nogens fejl.
Men han fornægter det. Han peger på andre.
- Denne Judas blandt os. - Judas!
Har I ikke forstået det nu? Har I ikke set sandheden?
Vi bliver straffet. For hvad? For at gå imod Guds vilje.
For at bryde Hans hellige love.
At gå på månen! Ja! Eller at kløve Hans atomer.
Eller stamceller og abort! At ødelægge livets hemmeligheder.
- Det har kun Gud ret til at gøre, - Ja!
Det er sandt, jeg ved det. Det passer! Vi bliver straffet.
Dommedagen er her. Helvedes dæmoner er sluppet løs.
Og stjernen Malurt brænder, og det er hans skyld!
- Nej, det er ikke min skyld. - Jo, de spyttede i Guds øje!
- Grib ham! - Nej, David!
Åh Gud!
Nej!
- Giv ham til uhyrerne! - Ofr ham!
Lad de vederstyggelige lugte hans blod!
Nej!
Vent! Nej!
Hjælp mig.
Uhyret lader os være i fred i nat.
I morgen... I morgen må vi vente og se.
Far? Far?
Undskyld, jeg gik fra dig.
- Jeg går aldrig fra dig igen. - Lover du det?
Lov mig en ting.
- Og lov aldrig at bryde løftet. - Hvad er der.
Lov, at du ikke lader uhyrerne tage mig.
- Aldrig nogen sinde, ligegyldig hvad. - Jeg lover dig det.
- Jeg elsker dig, far. - Jeg elsker dig højere end alt andet.
Det er daggry.
Hej, er du klar til at tage hjem? Kom så.
Maden står ved kasse to. Fem poser. Vi tager den og stikker af.
Bilen står midt for i den fjerne ende. Den første åbner begge døre.
Vi hopper ind, så hurtigt vi kan, Kom så.
Stjæler I mad nu?
Vi går nu, mrs. Carmody.
- Træd til side. - Nej, det tillader jeg ikke.
Det er imod Guds vilje. Har I ikke fattet det endnu?
Har jeg ikke bevist mig selv om og om igen?
Har jeg ikke vist, jeg er hans kar?
Hvad er er i vejen med jer?
- Tror I ikke på Gud? - Ingen er kommet i vejen for dig.
- Vi beder om samme hensyntagen. - I hørte ham.
Det er dem, som har nedkaldt det her over os.
De nægter at bøje sig for Guds vilje og kalder det hensyntagen.
Syndere. Og stolthed.
Ja, hovmod. Hensyntagen?
De håner os, vores Gud, vores tro og vores værdier -
- vores livsstil, de håner vores ydmyghed og fromhed.
De pisser på os og griner.
Det er fra dem det menneskelige offerblod må komme.
Fra dem. Soningsblodet.
I vover ikke at prøve!
- Vi vil have drengen. - Tilbage!
Grib drengen! Tag ham!
Og tag horen også. Grib hende!
Tag dem! Dræb dem!
Jeg dræbte hende.
Tak, Ollie. Kom så.
Ryk den ismaskine.
Du dræbte hende. Du myrdede hende.
- Jeg var nødt til at skyde hende. - Det var derfor, jeg takkede dig.
Godt, kom så!
- Op med dig, Myron, vi må væk. - Min ankel!
- Helt nede. - Hvor er de?
- Bud! Myron! - Den er vist brækket.
- Glem det, kom nu. - Vi må væk herfra.
De er væk!
Ollie!
Er de derude? Kan de se os?
Luk mig ind!
Kører vi?
Nej! Nej!
- Lad være, David! - Nej, far!
Kom ind i bilen, David!
Vi må væk.
Jeg lovede hende at lave det.
Vinduet i fronten. Det var i stykker.
Træet.
Min farfars træ.
Det gør mig frygtelig ondt, David.
Lad os se, hvor langt -
- benzinen rækker.
Måske kan vi komme ud ad tågen.
Vi prøvede i al fald. Ingen kan sige andet.
Nej, det kan ingen hævde.
Ja...
Vi har...
...fire.
Fire kugler.
Men vi er fem.
Jeg finder på noget.
Kom så!
Kom så! Kom så!
Kom så...
Kom nu... Kom nu...
Kom nu! Kom!